Smärta och njutning är bra för att fokusera sinnet.
- Du måste testa det nån gång. - Smärta är vanligt för mig.
Som du redan vet.
Och njutning?
Har man inte den balansen, så blir en man galen.
Men du är ju inte en man, eller hur?
- Förberedelserna är klara. - Bra.
Skicka in honom.
Rankol...
- Jag vill ha din åsikt. - Jag skapade teknologin-
- Vetenskapen kommer inte att svika er, men mannen...
Vågar inte. Det står för mycket på spel.
- Rör inte min Frelinghoffer! - Skrik inte på mig.
Detta är första utgåvan från 1925, signerad av Teodor Frellinghoffer.
Jag letade i tre år på eBay för att få den.
- Vem är eBay? - Det inte vem, utan det. Förstår du?
Jag förstår bara en sak, du har misslyckat. Dom fungerar ännu inte.
Slås ni igen? Fortsätter ni så blir ni till slut bondmates.
Jag dras hellre naken igenom ett förgiftat träsk.
Jag försöker just nu fixa dina vapen så du kan försvara dig själv.
Nå?
Dess organiska massa gör mig förvirrad, men jag har experimenterat på dess...
- Ja eller nej? - Inte än, men snart. - Kanske.
Undertiden...
Inkommande.
En ny spricka har öppnats.
Third and Main.
Vad som än kom igen, har inte gjort så stor uppmärksamhet.
- Vad är det för odör? - Dubbel ost och pepperoni pizza-
- mer känt som mat åt gudarna. - Sakerna ni människor äter...
Vad?
Vi försöker i alla fall.
Hej, får jag be om en tjänst?
Det är otroligt vad man kan göra med ett fint litet leende.
Han var en liten man. Jag kunde ha knäckt naken av honom som en fågel.
Snyggt jobbat.
Vi spolar fram tills sprickan öppnades.
- Vi borde se nåt... - Där!
Dr. Gordon?
Pappa.
Flash Gordon - Säsong 1 Episod 4 - Assassin
Översatt av: Jack87 Texten hämtad från www.Undertexter.se
- Herregud, pappa. - Det är nästan för bra för att vara sant.
Jag har inte sett han på tretton år, han är säkert redan hemma.
- Vi borde ta det lite lugnt. - Varför?
Vi vet alla vad Ming kan göra, vi borde vara på den säkra sidan först...
Allt är inte konspiration teorier, Dale. Det finns även goda nyheter.
Pappa!
Jag är ledsen.
Jag skulle aldrig göra dig illa.
Jag vet.
Det är kanske den cyniska reportern inom mig, men jag vet när-
- nåt är för bra för att vara sant.
Jag kommer ihåg hur ledsen du var, när din mamma sa att han hade dött.
- Det gör inte jag. - Jag kramade dig så hårt jag kunde.
Jag trodde att om jag höll dig riktigt hårt, kunde jag klämma ut all sorg ur dig.
Jag vill inte att det ska hända igen.
- Okej? - Vi såg honom båda två, Dale.
Varför kom han inte hem?
- Är det du? - Kul att se dig också.
- Hej, älskling. - Jag tyckte la att det var din bil.
Ja, jag var tvungen att...
Komma förbi och...
Joe... jag måste erkänna en sak.
Sanningen är att... Dale och jag...
- Jag stavar förfärligt. - Hur sa?
Jag skriver en annons för min firma, och jag bad Dale komma över och hjälpa mig.
- Jag är faktiskt hopplös. - Jag förstår.
Vi är klara nu, jag är helt slut efter all perfekt grammatik.
- Så om du är ledig för lunch...? - Jag jobbar. Jag kom för att träffa Flash.
- Om vadå? - En stulen bil i centrum.
Offret såg förövaren bra, och vi gjorde en teckning av han.
Ser han bekant ut?
Om han är tillbaka så måste han ha löst sprick teknologin.
Organisation är inte min starka sida.
Det är hemskt att bli tagen från sitt folk.
Det förändrar en.
- Jag visste att jag kände igen han. - Du vet väl vad du antyder?
- Det kan väl du berätta. - Dr. Gordon dog i en brand för 13 år sedan.
- Jag har läst polisrapporten. - Då måste vittnet ha fel-
- döda går inte runt och stjäl bilar.
- Så det finns ingen tvilling bror? - Ni är verkligen rakt på sak.
- Jag gör bara mitt jobb. - Så inga andra ledtrådar?
Nej, men det var ett proffs, han slog inte ens av larmet.
- Då vet ni var han är då? - Bilen hittades övergiven i DC.
Washington...
Dr. Landry?
Lawrence?
- Jag trodde att du var... - Död?
- I en brand, för 13 år sedan. - En nödvändig fiktion, är jag rädd.
- Men som du ser, så lever jag. - Men hur...?
- Var har du varit någonstans? - En plats föll av mysterium.
Nej... då var ditt experiment en succé.
- Bortom våra vildaste fantasier. - Otroligt.
Efter alla år av arbete, tvivel och misslyckanden-
- Så står ett levande bevis framför mig. - Är Portage Initiativet fortfarande aktivt?
Ja, det är jag själv. Och Dr. Hiller som nu är gift...
- Men var det ett genombrott? - Följ med, så ska då få veta allt.
Kalla mig Martin, gamle vän. Detta är början på något nytt.
Fattar du att vi ska få jobba tillsam...
- Vad är det? - Detta är miraklet jag nämnde.
- Utomjordisk teknologi? Får jag? - Självklart.
Nu Martin, gamle vän. Är det dags att säga farväl-
- den här gången, för alltid.
Ledsen att behöva slänga ut dig, men jag har bråttom att lämna in min annons-
- ledsen att jag inte kunde hjälpa till.
Jag har varit polis länge nog, att märka när nån döljer någonting.
- Det såg ut som han hade sett ett spöke. - Det kanske han har.
- Kommer man över en förlorad förälder? - Var det allt, tror du?
- Flash låtsas vara en tuffing, men... - Du känner han annorlunda?
Nog pratat om spöken. Vi lämnar det i det förflutna.
Jag bjuder dig på lunch. Inga ursäkter, då använder jag dina handbojor.
- Du är hemsk. - Och du älskar det.
- Stal Dr. Gordon en bil? - Och körde till DC.
Washington. Er första president, dollar sedel.
- Hon har googlat igen. - Varför skulle han åka till DC?
Han besökte huvudstaden flera gånger, mest när vi körde fast i våra experiment.
- Vem träffade han där? - Jag har inte den blekaste aning.
- Och du fråga inte? - Jo, men han sa att det var hemligt.
- Så det var allt? - Det fanns en teckning, jag snokade inte...
- Kom till saken! - Jag hitta den i hans gamla låda.
Det fanns några dokument och några PM från en Dr. Landry.
- Vem är det? - Jag trodde han var en vanlig forskare-
- när din far försvann så kontaktade jag NASA, regerigen-
- men ingen ville lyssna.
- Det var inte så roligt. - Och Dr. Landry?
Det visade sig att han var en liten del av en politisk tänkar hörna...
- Fokusering? - Han vägrade att träffa mig-
- sa att han inte kände Dr. Gordon. - Trodde du på honom?
Tror du på alla i Washington?
Släpp av dem vid fyra.
Ursäkta mig.
Hej, Flash, vart försvann du?
Landry. Ok. Är han inblandad?
Ok, fem minuter, ni kan hämta upp mig då.
Jag förstår. Om ni nu redan har åkt så...
Glöm det.
Kommer du ihåg vad du ska säga?
- Tvivlar du? - Kollar bara.
- Vi är reportrar för Washington pinne. - Nej, Washington post.
Låt mig sköta snacket.
- Var har ni fått er information? - Vi har en pålitlig källa.
- Vi har ingen som heter så här. - Du Ijuger.
Min kollega menar, är du säker? Dr. Martin Landry.
- Du kanske kan prata med er chef. - Säg inte hur jag ska göra mitt jobb.
Självklart inte, men jag är säker på att han jobbar här.
Jag struntar i vilken rank ni har, detta är en statlig byggnad-
-så om ni inte går nu, slänger våra vakter ut er.
Må du bli fångad av svarta jävlar från underjorden-
- och utsatt för sju plågor, tills du ber om att bli dödad.
Med andra ord, tack för att ni tog er tid.
Gör mig inte till åtlöje. Han Ijög.
- Troligen. - Han blinkade mycket och svettades.
- Det märkte jag inte. - Det trodde jag inte heller.
- Vi kanske kan komma in ovanifrån. - Ja, det kommer verkligen att hjälpa oss.
Stanna!
Du måste lära dig att lyssna.
Vad gör du? Vad är det?
Ytan ser ut att vara precis som alika träd.
Vad gör du?
- Baylin! - Tyst! Avslöja oss inte.
Baylin!
Är du okej?
Kom igen.
- Är du galen? - Jag trodde att jag blev angripen.
Det var sista gången jag försöker rädda ditt liv.
Jag skulle be om ursäkt om jag inte hade agerat på mina instinkter.
- Du kan inte ha hört om den bomben än. - Bomb?
- Lång historia, vi mår bra. - Jag ringer inte om det, utan om en kropp.
- Landry. Dom hitta han i Lincoln Park. - Är han död?
- Ja, vad var det för bomb? - Det som brukade vara hans kontor.
- Hur dog han? - Mördad, jag vet inte mer än så.
Fortsätt leta. Jag måste sluta.
Det var så lite så.
Vänta. - Fortsätt ut på parkeringen, det går bra.
- Vad gör du? - Kollar inträdes boken.
Efter min far, eller Dr. Landry. Allt är så rörigt idag.
- Han jobbade här. - Han gick för en halvtimma sen-
- rätt så otroligt för en döing.
Nu sticker vi, jag vill inte förklara varför jag letar efter min far med en utomjording.
Vi kommer att behöva Zarkovs hjälp med det.
Hacka mig in och radera era ansikten på en övervaknings kamera?
- Visst, inga problem. - Tack, hej då.
Jag skojade.
- Vad gör mig den äran? - Jag hade vägarna förbi och ville bjuda.
Dubbel late, inget skum. Med lite vanilj.
- Det är därför du är detektiv. - Utsökt, tack.
- Du vill ha något, vad är det? - Får jag inte göra nåt snällt?
Jag är detektiv.
Du fick mig. Det handlar om mordet i DC.
Du måste vara lite mer specifik, det är ju DC.
En forskare vid namn, Landry. Vi vet ingenting tack vara F.B.I.
Vad vill du att jag ska göra?
- Spårar dom läckan hit, är jag skörd. - Jag lovar att jag ska utebliva detaljer.
Jag behöver bara lite bakgrund, det är till hur mycket kriminaliteten ökar.
Jag vet inte om...
Du har rätt, jag skulle aldrig be dig om nåt så du råkar illa ut.
Det är inte så viktigt. Det är så orättvist och manipulerat av mig.
Glöm att jag drog upp det.
Fan, vad du är bra. Kom igen.
Vi fick ditt meddelande.
Landrys rapport.
Man vet inte dödsorsaken än, men hör på det här:
"Ett ental av ärr som sträcker sig från halsen till sidan av skallen. "
- Sen så läste jag nåt riktigt äckligt. - Vad?
Landrys hjärna hade blitt till gelé.
- Vet du vad som döda han? - Sinnes knäckaren.
Ming använder den under förhör, för att suga åt sig information.
Använder man den på den extrema nivån, så dör man.
- Min far är ingen mördare. - Det sa jag aldrig-
- men han kom tillbaka från en annan planet idag.
Han åkte varken hem eller kontaktade sin familj-
- istället stal han en bil och körde till Washington.
Där man sen hittar en död forskare och hans labb sprängs i luften.
Jag är ledsen, Flash. Men även en blind man kan se mönstret.
- Ok, nu är jag en fiende för staten. - Vad menas med det?
- Han har raderat säkerhets bilderna. - Eller skjutit upp 20 titan missiler.
Vi håller oss till det första. - Detta är den döda forskaren.
- Jag känner igen det ansiktet. - Du hade ju aldrig träffat honom.
Nej, jag sa att jag aldrig sett han, men jag kan ha fel.
Vilken konstig liten man.
- Din far, Landry och en kvinna. - Dr. Mary Hiller.
- Känner du henne? - Det var hon som fick mig inlagd.
- Vad? - En lång historia.
- Sa du "inlagd?" - Ja, som i knäpp, galen.
- Varför? - För att få mig tyst.
När Dr. Gordon försvann, ställde jag många frågor. Folk blev nervösa.
- Vad för folk? - Männen i svart, CIA, NSA.
- När tänkte du berätta det här? - Det är inte precis sånt-
- man springer runt och berättar.
- Vet du var Dr. Hiller är? - Flyttade till ett större labb för 3 år sedan-
- 15 mil utanför stan. Gift i sex år, en frånskild son...
- Jag förföljer henne inte, eller så. - Det tar nästan 20 min ditt.
17 och halv, faktiskt.
- Tror du hon är i fara? - Två på kortet är död eller försvunnen.
Vi kanske ska ringa polisen.
Och säga vadå? Att min far kommer att suga ut Dr. Hillers hjärna?
Visst, inga poliser.
God eftermiddag, Dr. Hiller.
- Ny bil? - Hämtade den precis.
Tack... bulldog.
Herregud...
Var bara lugn, Dr Hiller.
- Jag sköter snacket. - Jag kommer att uppträda normalt.
- Det är det jag är rädd för. - Är ni vilse?
- Vi ska träffa Dr. Hiller. - Ingen kommer in utan tillstånd.
Jag tror att Dr. Hiller är i fara.
- Hotar du en statsanställd? - Nej, sir.
- Vi vill bara hjälpa till, sir. - Du då unga dam? Har du nåt leg?
Jag lät dig sköta snacket.
- Dr. Hiller? - Det är två stycken.
- Varför har du inte berättat om den där? - Ming har tydligen fått ny underhållning.
Väldigt roligt!
Den kan imitera den organiska strukturen, och se ut som...
Då är dom inte det som dom ser ut att vara.
Pistol!
Pappa...
Han var så lik.
Jag trodde inte att han skulle skjuta på mig efter alla dessa år.
Vi han rädda hennes liv, men inte hennes sinne.
Stackars kvinna. Vad skulle Ming vilja henne?
Det ser nästan ut som i Zarkovs labb, undrar om dom jobbade med samma experiment.
- Precis som din far? - Ingen har lyckats med det på 13 år-
- och det var han som upptäckte sprickorna.
Så Ming stjäl deras hemligheter och förstör sen labben.
Han vill ha kontroll över hela teknologin själv.
- Han verkar ha lyckats. - Inte än. Det finns en kvar.
- Herregud... vad betyder det? - Det betyder att du måste dra därifrån.
Men mitt labb, mina experiment... Det är allt jag har.
- Zarkov, ditt liv är i fara. - Mitt arbete är mitt liv.
Jag förlorade allt en gång och det ska inte få hända igen.
Därför är Dale på väg för att ta dig därifrån.
- Är proton pistolen omladdad? - Om en eller två timmar.
Vi har inte så mycket tid. Ge dig av, så hämtar vi upp den senare.
- Jag åker inte. - Försök säga det till Dale.
- Klarar hon av det? - Hon frågar bara snällt.
- Du behöver inte bryta armen av mig. - Jo, jag litar inte så mycket på dig.
Jag ser en helt annan sida hos dig och jag gillar den inte alls.
- Jag är förkrossad, kom igen. - Jag kan inte åka utan Frelinghoffer!
- Jag vill inte ens veta. - Vart ska vi?
Upp till Gordon familjens stuga, där det inte borde hända nåt.
Du har varit tyst länge.
- Din far kan vara i livet. - Precis som Dr. Hiller.
Ming förstör inte sånt som är användbart.
- Han är psykiskt sjuk. - Du ska aldrig underskatta honom.
Jag har sett honom vända bröder emot varandra. Jag har sett hans ansikte-
- när han beordrade avrättning av en hel familj, jag såg Ijuset i hans ögon.
Men du arbetade för honom, han utnyttja dig.
Men han knäckte mig aldrig.
- Ingen inkräktare. - Bra.
Hämta proton pistolen, så drar vi till stugan.
Den är inte klar. Men det verkar den här vara.
Det var konstigt. - Zarkovs första utgåva-
- han skulle aldrig lämna den på golvet.
Vad har vi här då?
Som i vilken solig dag, eller vi kommer alla att dö?
- Kollar bara. - Ming använder dom för att spränga gruvor.
Vad betyder det lilla Ijuset?
Vi har 30 sekunder på oss att göra oss av med den.
Du kan inte bara slänga ut den och spränga bort kvarteret.
- Vad föreslår du? - Finns det inget vi kan göra?
Det finns ett sätt.
Du vet väl vad du gör?
Jag ska ta bort utlösaren från modellen.
Visst, det visste jag. - Hur?
Varför frågar jag ens?
Mitt matsmältnings program är ren syra, som borde smälta mekanismen.
- Borde? - Du kanske ska backa lite.
Jag kan inte bara lämna dig.
Nej, jag kan inte. Jag vill inte bli spräng i små bitar, det är inte personligt...
Nej... sprängs du, ska jag också sprängas.
Kommer du sprängas?
- Den är död, vi är säkra. - Du är en otrolig kvinna.
Ja, det är jag.
Bombmannen är säkert redan på väg till stugan...
- Din bil... - Å, nej... kom igen, Dale.
Bara röstlådan, då måste dom redan vara framme.
Förutsägbara Zarkov.
Jag har försökt allt, förutom att klättra i träd.
- Oroa dig inte, han klarar sig. - Det vet du inte.
Vi var oroliga för dig.
Oroa er inte, jag är här.
- Var är Baylin? - Jag lämna kvar henne i labbet.
- Jag vet hur man kontrollerar henne. - Jaså? Okej.
Ser ut som du gav bilen ett riktigt gyttjebad.
- Det är bara lite smuts. - Lacken måste ha varit dyr.
- Jag kommer faktiskt inte ihåg. - Okej. Lätt kommet, lätt förgånget.
- Varför är du så intresserad av... - Jag ska bara gå in och göra lite kaffe.
Dina strålkastare är på, Flash.
- Spring! - Nu drar du i mig igen!
- Det är inte Flash! - Det menar du inte!
- Skynda på! - Jag försöker.
Försök hårdare.
Kom igen.
Han är redan här.
Den här vägen! Vi springer i cirklar!
Stanna. Inte längre.
- Jag sa ju det. - Rösten är otrolig, en exakt kopia-
Nån slags molekylär teknologi, hög avancerad. Men man måste ju så klart se...
- Zarkov! Inte nu. - Vad är det?
- Vild gissning? Hjärn sugaren? - Stå still, så skadas ingen.
- Vi kan säkert komma överens. - Du är ondödig.
Baylin... undrar hur mycket Ming betalar för dig.
Det kommer du aldrig få veta.
Det här är så konstigt.
Den måste laddas.
Åt helvete med det här.
Använd den andra.
- Skjut honom! - Nej, skjut honom.
Dale... det är jag.
Dale, du vet att du inte kommer att skjuta mig.
Du vet att du älskar mig.
Och jag älskar dig.
Den går bärsärkar gång.
Hans förvandlings apparat. Den förstördes.
- Kunde du inte siktat högre? - Hur visste du att han var fejk?
Det kallas kvinnlig intrusion.
Vi är redo att åka. Var är Baylin och Zarkov?
Dom letar efter hjärn knäckaren. Zarkov är säker på att den tappa den.
Ming kommer i alla fall inte åt Portage forskningen.
Du... tack för allt.
Vad har man annars vänner till?
- Mår du bra? - Ja.
Min pappa älskade att åka hit. Himlen, träden, allt.
Det känns som han skulle komma igenom dörren när som helst.
Det är hoppet som gör att vi orkar fortsätta.
Det ser ut som du hinner middagen med Joe. Han är en bra kille.
Det krävs en för att känna en.
Jag ska leta efter det konstiga paret så vi kan sticka.
Det har inträffat en olycklig incident...
Sprickan har stängts, utan att vår patriot kommit tillbaka.
- Till och med din forskning överger dig. - Men det ser lovande ut-
- i framtiden kanske vi kan...
Skicka en sond. Vi kan kanske fortfarande rädda informationen.
Som du önskar.
Förresten. Patrioten som svek mig, hade han en familj?
Sänk deras vatten resurser till hälften.
Den är här någonstans.
- Din envisa lilla apman. - Den måste vara här nånstans.
- Den förstördes säkert. - Hon har rätt, det blir snart mörkt.
Vi kan komma tillbaka imorgon igen, hittar vi den inte så gör inte Ming det heller.